Præcis som pastor Kingsman sagde, afkørslen cirka 10 km efter...
Hed den Lime Road?
Rebecca, hjælp din far. Rebecca!
- Jeg tror, vi er faret vild. Beklager. - Fint nok.
Jeg har set det der før. Men det ser alt sammen ens ud.
Kørte du til højre ved laden i højre side?
Eller var det til venstre ved højre lade?
- Du gjorde det to gange, - Nej, det passer ikke.
- To gange. - Det er dårligt afmærket.
Du er kørt i ring to gange.
Det var den rigtige lade.
Jeg er ret sikker på, det er den rigtige vej.
Jeg tvivler ikke på din dømmekraft, kaptajn, men hvad med at spørge om vej?
God ide. Spørg, spørg, spørg...
Jeg kører ind her og spørger.
Jeg lytter til min familie. Der står vist en der.
Vorherrebevares.
Så er det nok.
- Halleluja. - Det er et ord, jeg kan lide.
Lad os gentage det, til vi ved, hvor vi er.
Her er dejligt.
- Det er tiende gang, vi ser det i dag. - Jeg ved det.
- Undskyld. - Jeg går ind og spørger.
Kom så, Chris.
- Vi ses om lidt. - Held og lykke.
Noget siger mig, at den her by ikke har et butikscenter.
Bare der er indendørs toilet.
Hallo?
Hallo? Er her nogen?
Hallo?
- Leder I efter noget? - Vi så din gård...
- Er I faret vild? - Ja, det er vi vist.
Der er en benzintank nogle kilometer den vej, der kan I få et kort.
Jeg leder efter en by, Stull. Vi drejede vist forkert af.
- Undskyld, vi forstyrrede... - Er du tilfældigvis den nye præst?
- Ja, hvordan vidste du det? - Pastor Kingsman bad mig se efter jer.
Og sørge for at alt er i orden. Det glæder mig, I kom godt frem.
Jeres flyttebil kørte forbi for nogle timer siden.
Det er godt at vide, det bliver min kone glad for.
- Er der langt til byen? - Slet ikke, kun nogle kilometer.
Pastor Dan Bramford. Goddag. Det er min søn Christopher.
Et godt fast håndtryk.
- Jeg hedder Mason. - Rart at møde dig.
Lad mig... Jeg henter lige min lastbil, så kan I følge efter mig.
Tak. Jeg sagde jo, vi ikke var faret vild.
- Skat! Velkommen til Stull. - Er det din spøg?
Giv mig fem. Jeg fik os her til.
- Det gjorde du. - Jeg hader at sige, at jeg sagde det.
Han kommer med lastbilen og viser vej.
- Hvad fanden laver han? - Jeg ved det ikke.
Åh, det er ikke noget for jer.
Ind i bilen med jer.
Er I klar? Jeg kører derhen og venter på jer.
Det var en smagsprøve på landliv.
Vi har ikke brug for de her mere.
Den er ikke så lille, som du troede.
- Hvad er det? - Is?
Der vil Christopher nok hen.
- Er det vores hus? - Det tror jeg.
- Er det her? - Ja.
Jeg fik ikke hilst på dig på gården. Goddag, jeg er Mason.
- Wendy. Hvor er det smukt. - Det glæder mig, I kan lide det.
Jeg var glad for vise jer vej.
Goddag.
- Becky... Rebecca. - Du må godt kalde mig Becky, far.
- Det er virkelig flot. - Ja.
En stor forandring. Men du vil få det bedste ud af det.
Jeg gå hen og hjælper mor.
Undskyld, kan I hjælpe mig? Hvor er flyttefolkene?
Jeg forstår ikke, efterlod flyttefolkene det hele her?
De var flinke, men vi mente ikke, at I ville have fremmede ind.
- Så nogle fra menigheden kom... - Pastor Bramford.
- Hvordan går det? - Fint.
Jeg er flyttemand i dag, hvem ved, hvad jeg er i morgen?
Vi er glade for at se jer.
Seks stater, tre børn og utallige rastepladser.
- Så vi er vist de gladeste. - Det er sikkert rigtigt.
Dan. Det er skrøbeligt.
- Spisestuen. - Du må tage befalingen her.
Det der skal ind i dagligstuen.
Hej, skat, er det ikke utroligt?
Køkkenet, tak.
Okay...
- Det er et skønt hus. - Det er enormt.
- Må jeg vælge værelse? - Dine søstre er ældst.
- Så de må vælge først. - Første valg?
- Kom og hils på pastor Kingsman, børn. - Det er ham, vi kan takke for det hele.
Det er nok meget sagt, jeg tror, en højere magt førte jer til her til.
- Ja, selvfølgelig, tak. - Rart at møde jer, piger.
- I lige måde. - Lad være at skubbe.
Fedt værelse, jeg så det først! Mit valg!
Du hørte mor. Jeg vælger først.
- Som nummer to. - Det er bedre end nummer tre.
- Pokkers, jeg vidste det... - Ja, det er mit.
Mor!
Tusind tak, det her er utroligt. Alle er så rare.
- Og køkkenet er vidunderligt. - Det glæder mig, jeg er en elendig kok.
- Så er det ikke dig, som har bagt den? - Nej, det er mrs. Gordon.
Hun er berømt for sine kager her omkring.
- Den ser lækker ud. - Ja, den giver vand i munden.
Hvad siger du til at tage tyrene ved hornene og lede gudstjenesten i morgen?
- Jeg ved ikke, om jeg er klar til det. - Jeg ved, det er lidt hurtigt.
- Men folk vil gerne møde den nye præst. - Han har meget at leve op til.
Jeg har været her en del år, de vil nok gerne se en ny.
Jeg ser frem til pensionen. Det er på tide med lidt nyt blod.
Kom nu, elskede, tag tyren ved hornene.
- Hvordan går det med prædiken? - Godt, det er den sædvanlige kamp.
- Hvordan går det med pigerne? - Godt.
Du gjorde det rigtige. Huset er perfekt.
Jeg er næsten færdig med at pakke ud nedenunder, det ser godt ud.
Det er godt, du er tilfreds. Børn har det sværest med at flytte.
Ny skole, nye venner.
De skal nok falde til. Jeg tror, de bliver glade her.
- Vi havde jo ikke meget valg. - Ikke?
Nej, vi har en højere chef. Han kaldte dig her til.
Så længe vi er sammen, er alt andet uden betydning.
Jeg gætter på to år.
- Er det for lidt? Ti år. - Er du skør?
De lever i 45 dage. De stærkeste i op til 60 dage.
10 år så ville de have gråt hår.
Ja, ti år er vel en lang levetid for en myre.
- Tror du, jeg får venner her? - Mon ikke, hr. Charmetrold.
Selvfølgelig. Tænk på hvad en dreng fra storbyen ved i forhold til dem her.
Mary, skat.
Mary, kom her.
Det er vores første aften her, så jeg vil sige et par ord.
Kom nu.
Det er en stor forandring for os.
Vi synes, I skal vide, at vi sætter stor pris på jeres støtte.
Vi havde et godt liv i byen, men jeg tror, at Herren har kaldt os her til.
Han kaldte ikke mig. Godt, fint! Han kaldte mig.
Tag hinanden i hånden. Herre, tak, fordi du beskyttede os-
- på vores rejse. Vi beder dig våge over os og vejlede os...
Vent på os.
Godmorgen.
Godmorgen, venner.
Jeg har lovet mr. Roberts at sige, at vi mangler frivillige-
- til sommerfesten i morgen.
Hvis I har tid og vil give en hånd, så tal med Carl efter gudstjenesten.
Tag plads.
Jeg har tilbragt mange år her med jer.
Jeg vil gerne tro, at vi har opbygget en menighed på kærlighed og tro.
Jeg vil også gerne tro, at vi har lært at stole på hinanden.
Tiilid er en mærkelig ting.
Det kræver ubetinget tro på sjælen og ens tro.
Men det adskiller sig fra troen.
Tillid pålægger den person, man nærer den til, at gøre sit bedste.
Jeg beder jer nære tillid til mig en sidste gang-
- nu hvor jeg forlader jer.
Vi byder familien Bramford velkommen.
Pastor Dan, hans smukke kone, Wendy og deres tre dejlige børn.
Jeg stoler på, at I vil give dem samme kærlighed og medfølelse, som I gav mig.
Familien Bramford har ofret meget for at være her hos os.
Så lad os byde dem velkommen med åbne hjerter og arme.
Pastor Dan. Din menighed.
Tak.
Tak, pastor Kingsman. Godmorgen alle sammen.
Lad mig først takke jer, for jeres modtagelse af min familie og mig selv.
Da jeg fik tilbuddet om at blive jeres præst-
- var min kone, Wendy, og jeg usikre.
Usikre på at flytte en familie halvvejs gennem landet.
Usikre på at forlade et liv, vi havde lært at kende og forstå.
Usikre på et nyt eventyr.
I usikre tider med store beslutninger sætter jeg min lid til Herren.
Til at han vil sørge for os, og har en plan med os.
Jeg tror, min tro var som en klippe.
Jeg blev mindet om Mattæus 7.24, som jeg vil læse for jer.
"Enhver som hører disse ord og handler efter dem-
- skal ligne en klog mand-
- der har bygget sit hus på klippen.
Og skybruddet kom og floderne steg, og stormene suste-
- og ramte det hus, men det faldt ikke-
- for dets grund var lagt på klippen.
Men enhver, som hører disse ord og ikke handler efter dem, skal ligne en tåbe-
- der har bygget sit hus på sand."
Det er vist ikke lige dig, hvad?
- Hvad? - Alt det med kirken.
Du sang ikke med og du gik under prædiken.
Det er åbenbart heller ikke dig, siden du var så opmærksom på mig.
Måske, men det var fordi, du var så tydeligt uinteresseret.
Du har ret, jeg er hverken meget for at synge eller prædikener.
- Ikke for at fornærme din far. - Det er helt i orden.
Jeg så jer ankomme i går. I mødte vel Mason?
- Mason, bondemanden? - Ja, bondemanden.
- Så var det dig med lammet. - Det er faktisk får.
Det klæder dig at være ren.
- Måske kan jeg vise dig rundt en dag. - Ja, det ville være cool.
"Det klæder dig at være ren"...Idiot.
Jeg har svært ved at tro, at du har pakket ud og ryddet op.
- Jeg er sulten, er her noget at spise? - Sulten?
- Ja, du kan sikkert finde noget. - Jeg har pakket ud.
- Men definér "ryddet op" - Det tænkte jeg nok. Jeg hader rod.
Vi er lige kommet, det er kun kasser, træk vejret.
Det gør jeg, når du har givet mig en hånd.
Vi må have en flugtplan, hun driver mig til vanvid.
Jeg mener det, vi må have en plan.
Som dengang vi sagde, vi sov hos Sonia, og gik Stone Roses koncert?
Vi burde have sagt det til Sonia. Men den fik jeg skylden for.
Dig? Jeg fik udgangsforbud i to måneder.
- For "jeg burde havde vidst bedre". - Ja, det burde du.
- Hvad spiser du? Jeg er sulten. - Peanutbutter og syltetøj.
Det lyder lækkert.
Var jeg dig, lod jeg den stå. Det er desserten.
Vores første familiemiddag i vores nye hus, bla, bla...
- Helt ærligt... - Du ved, hvordan mor har det.
Nej, tak. Men når mor slår dig ihjel, tager jeg din violette trøje.
Hvor er den god.
Hvad er der?
Mary!
- Du godeste, er der sket noget med dig? - Hvad var det?
Det aner jeg ikke.
Adrr...
Tænk, at du havde den i munden.
Hold da kæft.
Pis.
- Davs, hvad vil du? - Jeg ville jo vise dig rundt.
- Jo, jeg vidste ikke, du mente i dag. - Passer det dårligt?
Nej, kom ind.
- Hvad er der sket? - Du nægter at tro det.
- Hvem lægger en tand i en kage? - Den skar mig i munden.
Gamle mrs. Gordon bagte den, hun er rar, men næsten 95.
Det var heldigt, I ikke fandt andet.
Sådan, kagen er væk. Skal vi gå?
- Gå bare, jeg har det fint. - Er du sikker?
Ja, jeg har det fint, jeg er bare lidt rystet.
Farvel.
Det er ikke fordi, det her ikke er hyggeligt, for det er det.
- Men er der noget at lave i byen? - Det er ikke ligefrem en storby.
Det ved jeg, men der må være noget.
Der er faktisk ikke noget at lave.
Hvad med at give mig en chance til selv at finde ud af det?
- Hvis jeg beder pænt? - I orden.
- Hvor længe har du boet her? - Det ved jeg ikke, længe.
Så er du vel vant til det.
Man vænner sig aldrig til det, man tilpasser sig bare.
Jeg glædede mig ikke til at flytte her til, men her er ret rart.
- Goddag. - Hej.
- Jeg må hellere følge dig hjem. - Hvorfor, hygger vi os ikke?
Jo, men klokken er mange, dine forældre skulle nødig blive urolige.
Helt ærlig.
Noah! Pastor Kingsman leder efter dig.
- Sig, jeg kommer om lidt. - Du skal komme nu.
- Jeg må hjem. - Bor du hos pastor Kingsman?
Jeg forklarer det en anden gang.
- Kan du selv finde hjem? - Ja.
Noah.
Er valget truffet?
Noah?
Du er sikkert bange lige nu.
Men du kan klare det her.
- Du er forberedt, du kan godt, sønnike. - Jeg er ikke din søn.
Og du aner ikke, hvad mine følelser er.
Du har ret, jeg vil ikke formaste mig til at vide, hvad du føler.
Men du vidste den her dag ville komme.
Der må ikke ske nogen fejltrin.
Vær ydmyg for Herren.
Vi er her for at tjene Ham.
Vi bør ikke spørge til det, der går udover vores forstand.
Glem dine svagheder, Han vil give dig styrke.
Kom ikke tæt på dem, ikke på nogen af dem, hende.
Her.
Hvem er det?
Den yngre søster, Mary.
- Var det godt? - Ja, det var det.
Davs skat, der er mad til dig i ovnen. Hvordan gik det, var det sjovt?
- Rebecca har en kæreste. - Han er ikke min kæreste.
- Det håber jeg ikke. - Hvor er Mary?
Ovenpå, hun har haft det skidt hele dagen.
Ja, det er klart, tænk ikke på det, jeg stillede mad i ovnen til dig.
Er det morsomt?
- Du ligner lort. - Tak, jeg føler mig også sådan.
- Hvordan går det munden? - Fint, hvordan gik det med Romeo?
Fint, til ham den underlige Mason fandt os og sagde, han skulle hjem.
- Gæt, hvor han bor? - Hos Mason?
Hos pastor Kingsman.
Ja, netop, underligt. Rart, men underligt.
Begynd med det rare, min mave kan ikke klare det underlige lige nu.
- Du ved vel, vi har et værelse hver? - Undskyld, jeg var træt.
- Jeg orkede ikke at... - At gå hele vejen nedad gangen.
Din flirten med ham Noah, må have tæret på dine kræfter.
- Har du det bedre nu? - Lidt. Men jeg må ud af det her hus.
Lad os se på byen og fyrene, jeg trænger til at more mig.
Hvad laver du? Det ser ikke særlig godt ud.
Kagerne er til festen, hvis far ikke ødelægger dem.
- Jeg gør mit bedste. - Skat...
Du må ikke give ham alle de mislykkede, han bliver dårlig.
- Kan du klare det? - Ja, det gør bare ondt at spise.
- Lad os komme ud herfra. - Godt.
- Jeg holder øje med jer. - Jeg skal hen i parken med Kingsman.
Det lyder som en god ide.
Må vi også tage ind til byen?
- Er der ingen, der hjælper mig? - Nej.
Tag jeres bror med og giv ham noget andet end kager.
Kom så.
Smut så.
Giv en hånd, piger, vær lidt hjælpsomme.
- Goddag. - Hvordan går det, pastor?
Okay... Ikke dårligt, han er ret sød.
- Du var ti sekunder om at finde en. - Det er en gave.
Davs, hvad laver du?
Jeg hedder Mary, og det her er min søster Rebecca.
- Det kører godt. - Ti stille.
Har du boet her længe?
- Davs, hvorfor gemmer vi os? - Vi gemmer os ikke.
Måske lidt. Vil du væk herfra?
Jeg har noget at vise dig.
- Lige nu? - Ja, er det i orden?
Ja, jeg giver lige Mary besked.
Er det jeres kyssebod? Han er virkelig sød.
Han har inviteret mig ud. Dækker du over mig?
Ja, men det koster. Det er da godt, det kører for en os.
Tak.
- Hej. - Hej.
- Er det underligt? - Er hvad underligt?
At flytte fra alting?
Mine forældre virker glade. Jeg tror, de var trætte af byen.
- Hvad med dig? - Det er fint nok.
- Det er anderledes, men fint nok. - Kun fint nok?
- Hvor skal vi hen? - Vent og se.
Fik du mig herhen for at vise mig et gammelt rustent tårn?
Det er meget mere end et gammelt rustent tårn.
Det er det. Jeg vil godt vise dig det, men hvis du er bange...
Tror du den faldefærdige gamle stige på hvad? 30 meter gør mig bange?
Kom nu, er du en kujon?
Kom nu!
Du godeste, hvor er her smukt.
Det sagde jeg jo.
Det er her, jeg tager hen, når jeg vil væk fra det hele.
- Det er et særlig sted for mig. - Du havde ret, her er utroligt.
Man kan se alt herfra.
Det får en til at føle, at der er en verden udenfor denne.
- Det er der. - Du ved, hvad jeg mener.
Tak, Noah.
- For hvad? - For at vise mig det.
Jeg forstår godt, det betyder noget særligt for dig.
Bliver du her i byen?
- Hvad mener du? Jeg bor her. - Det ved jeg godt.
- Jeg mener, din far går på pension... - Min far?
- Pastor Kingsman. - Han er ikke min far.
Ikke? Du bor jo hos ham.
- Undskyld, det kommer ikke mig ved. - Det er helt i orden.
Da jeg mistede min familie, tog Kingsman mig til sig.
Han er streng, men han er et godt menneske.
Jeg tror ikke, han vil have, vi ser hinanden.
- Hvorfor siger du det? - Mason virkede underlig i går.
Og vi gemte os for ham i dag. Det føles som om han ikke kan lide mig.
Det er ikke det. Han beskytter mig bare.
- Han bryder sig ikke om at man dater. - Er det her en date?
- Jeg... - Jeg drillede.
Hvem er det?
- Hvad? - Der er en dernede, som ser på os.
Hvor?
- Vi må hellere gå. - Hvorfor? Hvem er det?
Jeg ved det ikke, kom, vi bør ikke være her.
Troede du ikke, jeg ville opdage det? Du får ikke lov at forråde os.
- Skal jeg finde mig i det lort! - Du ved, hvad den er i stand til.
- Hvorfor kan vi ikke stoppe den? - Det er Guds vilje.
- Du er en skide løgnhals. - Lad være at være så barnlig.
Ja, man har løjet for os, fortalt os, om englene i himlen-
- som kommer ned og dræber dæmonerne. Der er ingen engle-
- kun os! Du ved, hvad der må gøres, og jeg må vide, at du vil gøre det.
Der er ingen anden udvej.
- Jeg ville ønske, jeg kunne redde dem. - Gør din del.
- Goddag. - Må jeg gå hen og lege?
Du kan lide det her, ikke? Gå bare hen og leg med de andre.
Gå ikke for langt væk.
Jeg syntes, vi skal lave det her i baghaven.
Gør du det, kom nu!
- Kan du se ham, du ved hvem? - Nej, men han sagde, han kom.
- Hvad synes I? - Det er ikke helt dumt.
- Er der nogen cool spil eller noget? - Selvfølgelig, kom.
Vis, hvad du kan. Det var ikke engang i nærheden.
- I er virkelig elendige til det her. - Du ødelægger det hele.
Burde du ikke vinde en præmie til os?
Han kan måske ikke kaste.
Lad mig vise jer noget.
- Hold da op! - Måske kan han.
- Ellers tak. - Ikke?
- Vis, hvad du kan, Mary. - Jeg kan ikke slå det der.
- Jeg er tørstig, vil I have noget? - Fint, jeg har set nogle gode tærter.
- Ja, selvfølgelig. - Hold kæft.
De ser så glade ud, de passer godt her.
- Hvad skal det være? - Har du tærter?
Hvad med dig? Noget at drikke?
Tre limonader, tak.
Jeg skal åbenbart have en limonade.
- Har du det godt? - Ja.
- Værsgo. - Tak.
Kommer I?
- Har du det godt? Hvad skete der? - Det er ikke noget.
- Du ser ikke så godt ud. - Jeg har det bedre nu.
- Jeg følger dig hjem. - Nej.
I morer jer, jeg har det fint.
- Jeg følger dig hjem. - Nej, jeg finder mor og far.
Jeg har det fint, mor jer godt.
Hvorfor fanden gør I det her?
Jeg ved ikke, hvad I vil. Slip mig løs.
Hvad er det her? Hvad vil I?
Hvad er det? Hvad fanden laver du?
Hjælp! Åh Gud, hjælp mig! Jeg beder dig!
Hvad gør du?
Hvad fanden er det her?
Hjælp! Åh Gud, hjælp mig!
Gode Gud.
Hjælp mig, jeg ved ikke, hvad der sker, slip mig løs.
Jeg har ikke gjort noget.
Jeg beder jer, jeg har ikke gjort noget.
Jeg beder jer...
Med mit blod åbnes porten.
Det er din tjener, Herre, vi overlader hendes udødelige sjæl i din varetægt.
Hendes krop skal være karret for hans arbejde.
For hendes død, giv os liv, For hendes lidelser...
- Giv os fred - Kan ingen høre mig?
Amen.
Dan.
Dan, Wendy.
Hvad er der galt, Wendy?
- Hun sad helt alene. - Find din søster, vi går hjem.
- Vi må hjem, Dan. - Hun skal bare hjem og i seng.
Er der noget galt?
Jeg må fortælle dig noget.
- Hvad? - Becca? Becky?
Mary er syg, mor siger, du skal komme.
- Hvad er der sket? - Jeg ved det ikke, hun ser dårlig ud.
- Kom nu. - Jeg forstår, gå bare.
- Hvad er der sket? - Hun skulle være sammen med dig.
Hun har det ikke så godt lige nu, men det går nok.
Ser du efter din bror?
Skal vi se fjernsyn?
Hallo? Det er til dig, far.
- Går det? - Kom, vi er der næsten.
Hallo.
Kan vi gøre det i morgen?
Godt, forstået.
- Hvem var det? - Jeg må hen i kirken.
- Hvorfor? - Jeg ved det ikke.
- Kingsman havde brug for mig. - Så sent?
- Han ved, din datter er syg. - Han sagde, det var vigtigt.
Hun er dårligt, hun sveder, men har ikke feber, jeg ved ikke, hvad det er.
Jeg er snart tilbage.
Hallo?
Hallo? Pastor Kingsman?
Pastor Kingsman.
- Er der sket noget? - Jeg måtte have dig væk derfra.
Det kræver tid, ikke så meget, men det kræver tid.
Jeg er bange for, jeg ikke er med, jeg ved ikke, hvad der kræver tid.
- Hvad jeg skal væk fra. - Jo, Dan, du følger...
...Hans vilje.
Du er en god mand, og det gør mig meget ondt.
Jeg er ked af at det her må ske for din familie og dig.
Din stakkels datter er så ung.
- Hvad snakker du om? - Giv os styrke til at gøre det, vi må.
Vær stærk i troen, det er Hans vilje.
Jeg går op og ser til Mary.
Mary?
Mary? Mare?
Mary! Mary!
Hvad sker der, Mary?
Mor!
- Mor! Jeg ved ikke, hvad der sker. - Mary, skat.
Du må hjælpe mig. Christopher! Kom, rejs dig op, skat.
Ring 112, Christopher!
Kom nu, Christopher!
Åh Gud.
Åh Gud, mor!
- Hvad sker der? - Jeg ved det ikke.
Christopher!
Lad os lægge hende på sengen, hjælp mig.
Christopher!
Åh, lille skat.
- Mor, telefonerne er døde. - Hvad snakker du om?
Mor!
- Løb hen til kirken og hent din far. - Jeg vil med.
Skynd jer.
- Vent, Becca. - Kom nu.
Vent på mig!
- Vi må hente far. - Jeg kan ikke løbe så hurtigt som dig.
Jeg går ikke fra dig, men vi må hente far.
- Hvad er det der? - Jeg ved det ikke, kom nu.
Her.
- Far! Far! - Åbn!
Far, er du der?
Hvad laver du her?
Far? Vent her.
Far! Åh Gud, far!
- Far, er du okay? - Ja.
Noah!
- Kingsman. - Hvad?
Det var Kingsman.
- Hvor er din mor? - Hjemme. Mary...
Vi må derhen. Vi må derhen nu.
- Går det, far? - Ja.
Hvad er det der? De er på alle husene.
Vi må hjem nu.
Mary?
Min ven?
Mary... Mary?
Mary? Min ven...
Dan... Dan.
Dan. Dan!
Vent her.
Vent, du må ikke gå derind. Det er for sent.
- Far! - Du må ikke gå derind. Stol på mig.
- Slip mig, Noah! - Vi må væk herfra.
Noah! Slip mig!
Det er for sent, du kan ikke redde dem, Jeg beder dig, kom ind i bilen.
Kom nu ind i bilen.
Hallo?
Wendy?
Wendy, skat...
Skat.
Wendy.
Mary?
Skat?
- Start bilen! - Far!
Far, hvad sker der? Er det Mary?
Skynd dig, ind i bilen! Få dem væk, hent hjælp!
- Skaf hjælp! Kør! - Du skal komme med, far!
- Dan, kom ind i bilen! - Far!
Far!
- Vi kan ikke køre fra ham. - Du aner ikke, hvad den ting kan.
Jeg beder dig, hvad det end er, lad det vige fra min datter.
I Jesu Kristus navn, vores Frelser, vig fra min datter.
Vig fra min datter!
Mary?
Skat?
Far!
Nej, Mary!
- Stop bilen. - Det kan vi ikke.
- Stop den så! - Det er ikke din søster.
Stop den forbandede bil!
Du må ikke stoppe, kør!
Rebecca, hør på mig, hun er ikke din søster.
Hvad skal det betyde? Hvad foregår der?
Kom ind i bilen!
Kom ind i bilen.
Jeg beder dig, sæt dig i bilen igen.
Er du med i det? Åh Gud, det er du.
Sæt dig så ind i bilen, Rebecca! I var udvalgt.
- Udvalgt? - Ja, hele familien.
- I var udvalgt, det var vi alle. - Jeg forstår det ikke.
Det skal du heller ikke. Min familie blev også bragt her til.
Man kommer her og alt virker så skideperfekt.
- Hvis de vidste, jeg... - Hvem er "de"?
Kingsman er vogter, han parerer ordrer.
Stedet er en portal, på den anden side findes ondskab.
Vi er udvalgt til noget, vi ikke kan styre.
Jeg ved kun, at når portalen åbnes, har vi pligt til at lukke den.
Jeg er ked af det, men jeg prøver at redde dig, kom nu, vi må væk.
Kom ind i bilen.
- Christopher! - Hjælp!
Hjælp!
Hun kommer, Christopher! Hvad gør du?
Christopher!
Hun kommer, Christopher!
Luk mig ind!
Hjælp mig!
Hjælp! Luk mig ind!
Hjælp!
Hjælp! Hjælp mig!
Hvad skal vi gøre?
Hold øjnene åbne.
Der er hun!
Christopher er i huset.
Er han i sikkerhed der?
- Det gør mig ondt, du kan ikke blive. - Må jeg ikke nok?
Hvorfor? Hvorfor vil I ikke hjælpe mig?
Hvorfor hjælper I mig ikke?
- Jeg er ked af det, men du må gå. - Nej!
- Jeg er ked af det. - Du må ikke!
- Undskyld. - Nej.
Nej, gør ikke det her.
Luk mig ikke derud.
Christopher!
Skynd dig ind i bilen.
Hun kommer, kør!
Det sker ikke noget, du er i sikkerhed nu.
- Hvor fanden kører du hen? - Vi må stoppe blødningen.
Der sker ikke noget, Chris.
Lad motoren køre, hvis den kommer, så lov mig at køre.
- Lov mig det. - Jeg lover det, gå ikke fra mig.
Der sker ikke noget, det skal nok gå alt sammen.
Der sker ikke noget.
Det skal nok gå.
Hvad sker der?
Nej, nej!
Nej. Christopher!
- Nej. Christopher, ned! - Rebecca!
- Kom så! - Christopher!
- Nej!
Nej, Christopher! Kom væk fra ham!
Christopher!
Nej!
Christopher!
Nej!
Jeg kender et sted, hvor vi kan gemme os til i morgen tidlig.
Hvor.
Her.
Åh Gud.
Hvorfor gør du det her?
Han gør, hvad Gud har bedt os gøre. Vi må lukke porten-
- ellers vil mørket betvinge lyset, og verden bliver hans.
Sådan har det altid været. Der er ingen anden udvej.
Vi må lukke porten.